At jeg må kende ham kapitel 142. 142. Fra side i den engelske udgave. | tilbage |
Udsigten er enestående og får os til at tænke på den høje, hellige og stærke Gud og Skaber. Og så den tanke, at vi må kalde ham Fader! ..... Hvis nogen kan se på denne udsigt uden at tænke på Guds storhed, må deres hjerter være uimodtagelige. Jeg længes meget efter en nærmere forbindelse med Gud. Denne storslåede Gud kan blive vor Fader, vor ven, vort håb og vor glædes krone. *Ellen Whites beskriver her en rejse i Swejts." |