Ångern kom för sent. Då han ville offra rikedom och nöjen, för att återvinna sin förlorade mandom, var han ett hjälplöst vrak i den Ondes våld. Han hade själv sökt sig till fiendens område, och Satan hade tagit alla hans själsförmögenheter i besittning. Frestaren hade tjusat honom med många lockande föreställningar, men då han slutligen hade den stackars mannen i sitt våld, hade fienden blivit obeveklig i sin grymhet och fruktansvärd i sin vredgade hemsökelse. Så går det alltid, när man ger vika för det onda. Det fängslande nöjeslivet i de unga åren slutar i förtvivlans mörker, eller i en ruinerad själs vanvett. |