Varje tidsålder och varje generation får sin dag av ljus och förmåner, sin nådatid, när försoning med Gud erbjuds dem. Men det finns en gräns för denna nåd. Barmhärtighet kan erbjudas till en tid och därunder bli ringaktad och förkastad, men det kommer en dag, när nådens sista tillfälle erbjuds. Avvisas denna nåd, blir hjärtat så förhärdat, att det upphör att lystra till Guds Andes maningar. Då söker dess ljuva, bevekande stämma ej längre, att påverka syndaren, och förebråelser och varningar upphör. |