Tidsåldrarnas Längtan kapitel 17. 115. Från sida 238 i den engelska utgåva. | tillbaka |
Mannen prisade Gud för sin frigörelse. Det öga, som nyss stirrat med vansinnets glöd, lyste nu av intelligens och fylldes med tacksamhetens tårar. Människorna stod stumma av häpnad. Så snart som de återfått talförmågan, utbrast den ene efter den andre: ”’Vad är detta? En ny lära med sådan makt. Till och med de onda andarna befaller han, och de lyder honom.’” |