Hele dagen gjorde han forhåbninger om at møde en engel, der kom for at velsigne og trøste ham, eller måske omgøre Guds befaling, men ingen nådig budbringer viste sig. Satan antydede at ham måtte være bedraget, for Gud havde sagt: ”Du skal ikke dræbe,” og det lignede ikke Gud at kræve noget han tidligere havde forbudt. Den anden lange tag nærmer sig afslutninger, endnu en søvnløs nat blev tilbragt i ydmygelse og bøn, og rejsen på den tredje dag begyndte. Abraham løfte sine øjne til bjergene, og på en af dem ser han det lovede tegn, en klar sky der går over Moria bjerg. Nu ved han at det er en sikker beslutning, ikke noget bedrag. |