Herren så anerkendende på disse unge hebræeres fasthed og selvfornægtelse, og hans velsignelse var med dem. Han ”gav kundskab og indsigt i al skrift og visdom; Daniel forstod sig også på alle hånde syner og drømme.” Da den tre års oplæringsperiode var udløbet, da kongen prøvede deres evner og efterleve krav, så ”kunne ingen måle sig med Daniel, Hananja, Misjael og Azarja, og de trådte derfor i kongens tjeneste. Og når som helst kongen spurgte dem om noget, der krævede visdom og indsigt, fandt han dem ti gange dygtigere end alle drømmetydere og manere i hele sit rige.” |