Israels religion var et levende lys fra Himmelen, hvilket kastede sine stråler ud over alle livets forskellige forhold. Salmisten siger: "Han forkynder sit ord for Jakob, sine love og bud for Israel. Det har han ikke gjort for noget andet folk". De blev lært, ikke alene at Herren skulle tilbedes og hans hellige lov adlydes, og at dens grundsætninger skulle lede dem både i deres privat og offentlige liv, men at deres gudstjeneste skete i forventning om en bedre tjeneste. Deres tro blev henvendt til ham, som skulle komme. I tro forventede de det store modbillede. De så bestandig fremad til Messias' åbenbarelse, som var forudsagt i profetien. |